- Alo? - Alo.
- Da? - Cine ești?
- Pe cine sunați? - Cu cine vorbesc?
- Număr greșit. - Cine a fost?
- Nimeni. - Ai ales un film?
Da, o să ne uităm la unul de groază, Saw IV.
L-am văzut la cinema, e nasol.
Nu e înfricoșător, e scârbos. Urăsc prostiile alea de tortură sadică.
De ce ești furioasă?
Ei bine, mie îmi place Jigsaw. Cred că ucide oamenii într-un mod foarte creativ.
Dar nu-i pasă cine moare...
... pentru că nu există un caracter care să-l satisfacă pe om.
Sunt doar părți de corp biciuite și sânge scuipat.
- Cui tot îi trimiți mesaj? - Am un obsedat de pe Facebook.
Tot îmi lasă mesaje.
- Da, cum ar fi? - Chestii de genul: Bună, ce faci?
Ești superbă. Vreau să te ucid...
- Ei bine, șterge-l. - L-am șters, dar m-a găsit din nou.
- Sau raportează-l. - Și el e superb. Vrei să vezi?
- Ăsta e Channing Tatum. - Nu e adevărat. Chiar el e?
Da, din zilele lui Abercrombie. Ai fost prostită.
- Alo? - Cine ești?
Versiune mai nervoasă a persoanei cu care tocmai ai vorbit.
Îmi pare rău. Nu trebuie să fii o scorpie în legătură cu asta.
Bineînțeles că nu. Hai pa!
Dacă îmi mai închizi, o să-ți tai gâtul până o să-ți simt osul.
- Cine e? - E pentru tine.
- Alo? - Cine ești?
Sunt Trudie. Tu cine ești?
Sunt ultima persoană pe care o vei mai vedea în viață.
- E o glumă. Închide. - De ce mi-ai dat telefonul mie?
- Tu ești cea cu un obsedat pe urme. - Ușile sunt închise?
Nu te panica.
Lasă-l să sune.
E de la băiatul obsedat. A spus să răspunzi la telefon.
Pentru Dumnezeu, e o glumă Trudie. Probabil e Lexie sau Karen.
- Unde te duci? - Să mă asigur că ușa din față e încuiată.
- Nu, n-o deschide. - Exagerezi.
E o glumă, Trudie, bine? Cineva și-a făcut un...
... un profil fals. Încearcă doar să te sperie.
Așteaptă. Cine e?
Am întrebat, cine e? Hai să chemăm poliția.
" Te provoc să deschizi ușa. " Nu, Sherri, nu. Nu, mi-e frică.
Ar putea fi oricine pe care-l cunoaștem. Lisa, Bailey, Wayne.
Sau să sperăm la ce e mai bun, Channing Tatum.
Nu e nimeni aici.
Ce spune?
Spune că " Nu sunt afară, sunt chiar în spatele tău."
Trudie!
Traducerea și adaptarea Flavius Gomei & bai3tzash
www.subtitrari-noi.ro Facebook: Flavius Gomei
- Glumești? - Ce?
Asta a fost prea prostesc. Prostie adevărată.
Groaza morții chiar aici în fața noastră.
Eu am tresărit. M-a speriat.
Un ucigaș de pe Facebook? Faci mișto de mine, nu?
Cred că de acum, va urma de pe Twitter. Ar avea mai mult sens.
În conformitate cu logica adolescenților care stau și deconstruiesc filme de groază
până până când Fața-Fantomă îi va ucide unul câte unul.
A fost făcut să moară. Întregul conștient de sine, post-modern, meta-rahat.
Înfige o furculiță în 1996.
Îmi plac filmele Stab. Sunt înfricoșătoare.
Nu sunt extratereștrii sau zombi sau fantomele unor fetițe mici din Asia.
E ceva real în legătură cu un tip cu un cuțit care doar... taie.
- Chiar se poate întâmpla. - Nu pot s-o fac.
Oamenii aștea nu știu când să se oprească.
Continuă să facă același lucru.
Chiar și cu o scenă deschisă, există întotdeauna niște fete la întâmplare
care primesc un apel, care fără îndoială se termină prin a fi ucise.
Toate sunt așa de predictibile... Nu există niciun element de surpriză.
Poți să-ți dai seama de tot ce urmează.
Asta te-a surprins?
- De ce? - Pentru că vorbești prea mult.
Acum, taci și uită-te la film.
Dumnezeule. Îmi place la nebunie.
L-am văzut de cinci ori, și tot mă surprinde de fiecare dată.
- Glumești? Nu înțeleg. - Bine, e ca în Zona Crepusculară.
- Zona Crepusculară... - Un film într-un alt film.
Am înțeles. Dar este ilogic..
Se pune întrebarea, dacă la începutul lui Stab 7 e Stab 6
atunci la începutul lui Stab 6 e Stab 5?
Și dacă e așa, atunci în Stab 4 despre ce e?
- Te gândești prea mult. - Sunt sau tu ai reușit vreodată,
doar să te gândești, de ce e un motiv de nu mă uit la filmele astea?
Nu-mi vine să cred că nu te-ai uitat la ele. Trăim în Woodsboro.
Nu are nicio legătură asta cu Woodsboro.
Credeam că ai spus că Stab se bazează pe o poveste reală.
Primele trei, trilogia originală se bazează pe povestea lui Sidney Prescott.
Dar apoi i-a amenințat că o să-i dea în judecată dacă folosesc povestea reală,
așa că ei au început să inventeze de la ei...
Stab 5 e cu călătorie în timp, ceea ce e trecut de cel mai prost.
Și nu te-ai săturat niciodată de aceeași poveste în fiecare an?
Cel puțin Woodsboro e cunoscut pentru ceva.
Ai auzit asta?
Nu, nu am auzit nimic.
Eu da.
Jenny, nu încerca să mă sperii.
Nu încerc să te sperii.
O faci tot timpul.
Nu, nu e adevărat.
Unde te duci?
Ți-am spus, am auzit ceva.
Știu că încerci să mă sperii.
Nu.
Ce e?
Cred că am lăsat fereastra deschisă din camera mea.
- Poți să răspunzi tu? Marnie? - Da.
- Alo? - Alo. Cine ești?
Marnie. Tu cine ești?
Sunt ultima persoană pe care o s-o mai vezi în viață.
Ce?
- Îmi pare rău. Trebuia s-o fac. - Scorpie!
- Nu e așa de amuzantă. - Cineva pică în plasă în fiecare an.
- Nu înțeleg de ce nu te lași de a... - Marnie?
Marnie? Marnie?!?
Una bună, Marnie. Luminile stinse, telefonul pe podea.
Știi, ar trebui cu adevărat să regizezi filme de groază.
Oriunde ai fi...
Lasă-mă să ghicesc. Vrei ca eu să merg să către cadrul cu ușa deschisă,
ca tu să îmi sari în față, nu-i așa?
Bine. Sincronizarea e perfectă. Dar tu nu ai nicio aplicație pe telefonul tău,
deci nu poți vorbi cum vorbește Fața-Fantomă.
- Nu-i așa? - Ba da, pot.
- Cine ești? -Nu e o aplicație.
- Trevor tu ești? - Ți se pare că sunt Trevor?
Gândește-te la mine ca și cum eu aș fi regizorul. Tu ești în filmul meu.
Tu ai scena amuzantă așa că nu o strica.
- Ce film? - Același în care e și Marnie,
numai că scena ei a fost tăiată mai devreme...
Dar tu, tu ești blonda prostuță cu sânii mari.
O să mă distrez puțin cu tine înainte să mori.
Am un nivel de inteligenta de 4.0 GPA și un IQ de 135, cretinule.
Ce ai făcut cu Marnie?
- E pe podea, tăiată. - Asta nu e amuzant.
Asta nu e o comedie, e un film de groază. Oamenii trăiesc, oamenii mor.
Și tu ai face bine să începi să fugi.
Marnie?
- Ce părere ai? - Ei bine, cred că astăzi e aniversarea.
- Copiii... - Nu, m-am referit la afiș.
- E bun. - I-am spus proprietarului ca o să-i ucid
pisica dacă nu ești satisfăcută.
Drăguț...
- 25 km/h, ca să rămâi în viață! - La naiba! Îmi pare rău șerifule!
Kirby...
Înainte să te urci în mașină, trebuie să-mi promiți că nu o să mă ucizi.
De ce? Ce ai făcut?
Trevor m-a sunat aseară.
De ce te sună pe tine?
Pentru că tu nu-i răspunzi la apeluri,
știe că eu sunt urechea ta și vrea să știe.
- Să știe ce? - Cât de supărată ești.
- Vrei te rog să nu vorbim despre asta? - Bine, bine.
Deci, Trevor m-a sunat aseară.
Te-a sunat și pe tine?
Îi e teamă că verișoara ta care vine în Woodsboro, te distrage
pe tine de la a știi cât de rău îi pare.
- Ei bine, asta e inventiv. - Dumnezeule...
Apropo, ați văzut Grim Reaper? Îngerul Morții?
Despre ce vorbești?
Verișoara ta. Ultima oprire într-un tur de carte, prima oprire, într-un drum
spre o viață nouă.
E foarte dramatic. Ea e motivul de ce îmi plac filmele de groază.
Sunt sigur că i-ar plăcea să audă asta. Dacă aș cunoaște-o, ceea ce nu cred.
Ei bine, oriunde a mers, oamenii au murit. Celelalte persoane. Nu a fost niciodată ea.
Vreau să spun, Stab este franciza greșită pentru ea,
ar fi trebuit să fie Destinație Finală.
Și de ce Jenny Randall mă sună?
- Nu pot s-o suport pe Jenny Randall... - Alo?
- Alo, Jill... - De ce?
Jenny, tu ești?
Care e filmul tău de groază preferat?
- Bine, cine ești? - Ce vrea?
- Am spus, cine ești? - Ți-am pus o întrebare.
Care e filmul tău de groază preferat?
Voi închide.
Asta a fost orginal.
Am primit un telefon în dimineața asta de genul ăsta, de la Marnie Carnie.
- Ce? - Fii atentă!
- Frumoasă asigurare, nemernico! - Bine...
- Trebuia să oprești la semn. - Îmi pare rău...
Îngerul Morții.
Primarul vrea ca fețele astea să dispară până la prânz.
Încă 25 rămase.
- Bună dimineața, șerifule. - Bună dimineața, adjunct, Joe.
Bună dimineața, șerifule.
- Se pare că sărbătoarea a început. - Copiii de la liceu, probabil.
Da. Tragedia unei generații e gluma celeilalte ce urmează.
Îmi pare rău că nu poți scăpa niciodată de asta.
Știi, mi-aș fi dorit să fi fost destul de mare, să fac parte din echipă,
când rezolvai tu crimele astea.
Sunt aceste investigații intense ce leagă cu adevărat o relație.
- Da. - Cum e Gale, apropo?
Gale e bine. Scrie...ficțiune.
Ți-am făcut niște prăjiturele cu lămâie, sunt în mașina mea.
Mulțumesc adjunct, dar nu, mulțumesc.
Șerifule, nu îți înșeli soția dacă îmi mănânci prăjiturelele cu lămâie.
Da, dar mi-aș înșela dieta.
Șerif Riley! Răspunde! Șerif Riley!
Sunt Șerif Riley, spune.
Trebuie să treci pe la casa lui Randall, imediat. E de rău șerifule, foarte rău.
Cartea e "Out of Darkness", și autorul ei, Sidney Prescott
este astăzi, cu noi aici.
Cele 7 filme Stab, sunt bazate pe cărțile Weathers Gale,
te-a îngreunat mai tare ca să continui?
Nu o învinuiesc pe Gale, asta e în trecut.
Acum, dacă aș fi fost o victimă prea mult timp, era după mine dacă să
mă reinventez.
De aceea am scris această carte.
Sidney Prescott, toată lumea. Și citiți cartea ei, "Out of Darkness".
Bine Gale, hai să o facem. Hai să mă reinventez.
Cu excepția, că nu am nicio idee ce să scriu.
- Asta e nouă? - E versiunea 2.0. actualizată.
Sunt la curent cu asta, omule.
Drăguț.
Suntem Hall Pass cu Robbie Mercer,
aici cu atrăgătoarea Olivia "Nu te uita la sânii mei, am ceva împotrivă" Morris.
Uitați întrebarea mea de aniversare:
Care este filmul tău preferat de groază?
Asta e tot ce ai? Niște întrebări prostești?
Da, unde ai auzit asta, oricum?
E prima linie din Stab 1. Bună, Charlie.
Tu ești genul ăla de Kirby nebuna, care e filmul tău de groază preferat?
Bambi.
- Dobitocule. - Ce?
Asta e... amuzant, Kirby.
- Ignoră complet că exiști. - Nu, omule, mă dorește.
Da, mi-aș dori, nu? Cretinule.
Cred că Charlie te place.
Și eu îl plac pe el. Să-l șicănez, să-l chinui, să se simtă jenat.
Ai putea face o mulțime de răutate, crede-mă.
Bună, Trevor. Pa, Trevor.
Putem vorbi? Cuiva îi pasă de tine, știi?
Cineva care te-a făcut foarte fericită odată.
Cineva care nu ar fi trebuit să te părăsească.
Când termini cu sunatul, îl lași în pace...
Când duci pe cineva la aeroport, îl lași să plece...
Când spui cuiva c-o iubești, și ea îți oferă totul,
și apoi te întâlnești cu altcineva...
asta nu înseamnă că ai renunțat la ea, asta înseamnă că că i-ai dat papucii.
Bine? Asta e trădare.
Trevor Sheldon refuzat în direct pe Hall Pass cu Robbie Mercer.
Care e filmul tău preferat de groază, omule?
O să-ți arăt.
Acum încep să cred că tot ce am fost, am fost o victimă.
Și asta a fost inacceptabil pentru mine...
Deci, m-am așezat și am început să scriu un rol nou care să fie al meu.
Un rol pentru o femeie care ar putea părăsi zidurile fricii din spatele ei,
și să pășească către lumina soarelui.
Out of Darkness.
Mulțumesc.
Bine, vom începe cu semnatul cărților imediat,
așa că, cumpărați cartea cât mai este.
- Haideți doamnelor. - New York Times cel mai bun vânzător.
- Gale... mă bucur că ai venit. - Felicitări, Sidney.
Nu am avut ocazia s-o citesc, dar...
Ei bine, poți să obții una.
- Dewey! - Sidney. Gale, ai reușit.
Ce se întâmplă Dewey?
Sid, îmi pare rău. Trebuie să fac ceva... Îmi pare rău.
Scuzați-mă. Toată treaba asta va dura un minut.
Vreau ca toată lumea să rămână unde este și să rămână tăcută.
Nimeni pleacă, l-ați auzit pe șerif, mulțumesc.
Treaba asta nu poate aștepta? Sunt în mijlocul unui eveniment.
Doamnă, ăsta e un eveniment al poliție, acum.
- Ce se întâmplă? - Gale, asta e treaba poliției.
Dacă ai putea să ne lași să ne facem treaba...
Vorbesc cu soțul meu, adjunct Judy.
Ascultă.
Există un telefon care credem că a fost luat de la scena unei crime.
Adjunct Hicks a localizat poziția sa aici.
- Restul este "trebuie să știu". - Și eu nu sunt "trebuie să știu"?
Șerifule! Sunetul vine de aici!
Acolo.
- Vine din portbagaj. - Da.
- Dewey... - Vreau ca toată lumea să stea în spate.
- Nu acum, Sid. - E închiriată de mine.
- La naiba. - Bine, de acum e scena unei crime.
Închideți perimetrul.
- Scena unei crime. - Luați-l de aici, toată lumea înapoi.
- Dă-mi camera aia. - Înapoi.
- Spune-mi te rog că e o glumă, Dewey. - Mă tem că nu, Sid. Haide.
Amber, nu o să-ți vină să crezi asta...
- Înapoi, Gale. Gale. - Vreau doar să văd.
Bine, eseurile sunt marți, "De ce Woodsboro este cel mai bun..."
Tot ce are întrerupător ar trebui să fie închis, asta e regula.
Vrea cineva să ne spună?
Jenny Randall și Marnie Cooper au fost ucise noaptea trecută.
Ce?
- Ce? - Au fost înjunghiate până la moarte.
- Care este filmul tău preferat de groază? - Taci din gură!
Asta a fost rapid.
Săptămâna aceasta marchează aniversarea crimelor din acest oraș infam.
Două fete au fost ucise în aceeași zi în care starul local,
Sidney Prescott a ales să se întoarcă în orașul ei natal.
Ar putea fi ceva chiar din cea mai vândută carte a lui Gale Weathers ".
Și unde e ea acum?
Ei bine, locuiește chiar aici, în Woodsboro, pentru că e soția șerifului Dewey Riley.
- Dnă. Riley. - Hoss.
- Prima Doamnă. - Perkins.
Scuză-mă, Gale. E în mijlocul unui interviu.
- Minunat! Îmi plac interviurile. - Trebuie să aștepți, Gale. Îmi pare rău,
nu te pot lăsa să intri.
Ce o să faci? O să mă arestezi, adjunct Judy?
Dacă e nevoie. Interferențele civile cu o investigație a poliției
reprezintă o problemă în instanța de drept.
Bine. Ascultă-mă Judy. Nu mă deranjează faptul că lucrezi cu soțul meu.
Sau că tot îi faci acele mici prăjiturele.
Dar dacă începi să te comporți ca el,
va trebui să-ți pui o musteață, pentru că ești ridicolă.
- Judy. - Gale!
Adjunct. Gale. Vă rog să vă calmați.
Sidney, dacă nu te deranjează, lasă-ne câteva minute.
- Sid. - Bună, Gale.
Dewey, vrei te rog să-i explici lui Betty Crocker,
că am tot dreptul să fiu aici?
Dacă a mai avut loc o crimă în Woodsboro, e clar că...
- Asta nu este o informație publică. - E pe tot internetul, Dewey.
- Serios? - Da, toată lumea știe despre asta,
înainte mea.
Vrea să facă parte din anchetă, șerifule...
Stai așa. Ești familiarizată cu expresia asta "Am scris o carte despre asta"?
Gale, cu tot respectul, nu văd modul care se referă la...
Pentru că am scris o carte despre asta.
-"Crimele din Woodsboro" de Gale Weathers. - Dar tu nu mai ești un reporter, Gale.
Și chiar dacă ai fost...
Nu mă trata ca și cum aș fi presa.
Am ajutat la rezolvarea lucrurilor astea. De 3 ori, îți amintești?
Noi doi, împreună.
- Dar eu sunt șeriful acum, Gale. - Da?
Ce, nu o să mă lași să te ajut cu asta?
Nu pot.
Bine atunci, o să fiu o escroacă. La asta sunt bună, Dewey.
Asta știu cum să fac.
Prăjiturile tale de lămâi au un gust nasol.
- Nu e adevărat. Chiar nu au. - Mulțumesc, domnule.
- Șerifule. - Da?
Avem un grup de copii de la liceu, aici.
Două dintre ei, spun că au fost amenințați prin telefon, azi-dimineață,
prin telefoanele victimelor.
Numele lor sunt Olivia Morris și Jill Roberts.
Asta e verișoara lui Sid. La naiba.
- Chiar aici, șerifule. - Bună, Jill.
- Sidney. Bună. - Bună.
Mă bucur să te văd, chiar și în momentele astea.
- Ești bine? - Da.
Deci, două dintre voi ați primit niște telefoane?
Da, noi două. " Care este filmul tău preferat de groază?"
Era vocea criminalului. Din Stab. Știi tu, din viața ta.
Eu sunt Kirby, apropo. Sunt prietena lor.
- Și ucigașul nu te-a sunat? - Nu.
Asta e... asta e un lucru rău?
Înseamnă că nu o să trăiesc la fel de mult ca ele două?
Nu... poate. Bineînțeles că nu. Doar... fii atentă.
Doamne, ai auzit asta? Eu voi fi următoarea!
Dewey, nu ar trebui să fiu aici. Ar trebui să părăsesc orașul.
Mi-e teamă că nu e chiar posibil, Sidney.
Uite, nimeni nu crede că ești implicată, dar toată lumea e suspectă. Îmi pare rău.
Și au fost dovezi în mașina ta ce leagă criminalul de tine.
Ai putea fi un martor.
Deci, știi tu, vei fi supravegheată de poliție 24 din 24 h.
Asta e liniștitor.
E Rebecca. Dumnezeule, Henry. Da! E adevărat. Două fete măcelărite.
Ziua de plată.
Era cât pe ce să pierd Woodsboroul. Am fost neconvingătoare, am dreptate?
Ei bine, la naiba cu mine! Cea mai bună idee vreodată.
Henry, te voi suna eu înapoi.
Scuză-mă. Trebuie să recunosc. Nu am avut șansa să spun mai devreme,
dar e o așa o onoare să te cunosc.
- Mulțumesc. - Rebecca Walters.
- Bună. - Când eram un mic copil, totul era...
despre poveștile lui Gale Weathers.
- Tu ai fost anii '90! - Ei bine, e Gale Riley acum.
Ai dat totul pentru dragoste, știu asta. De cât timp ești căsătorită cu Dewey?
- Zece ani. - La fel că personajele din Stab 3.
N-am vrut să sune așa "rău", doar că întotdeauna seamănă cu un film de groază,
pentru că a fostul unul, și în viața reală nu ar fi trebuit să fie.
Nu e bine. Deci, oricum,
Kudos pare a fi destul de curajos pentru meniurile de pe harta profesională.
Orice plan pentru revitalizarea brandului tău...?
Ascultă, în aproximativ 2 secunde am să revitalizez fața...
cu marca mea.
Încă sunt deasupra ei.
Detestabil.
E atât de ciudat. Când te gândești prin câte a trecut.
- Trebuie să aibă cicatrici peste tot. - Haide.
Mama ei e sora mea. Și eu am cicatrici. Nimeni nu întreabă de ale mele.
- Îmi pare rău doamnă Roberts. - S-a referit la cicatrici drăguțe, mamă.
Ei bine, în regulă.
- Cum o mai duci? Cum e Gale? - Sunt bine. Dar Gale,
i-a fost greu. Oraș mic.
Soț dintr-un oraș mic. Nu e mult de scris despre asta.
Voi doi sunteți bine?
Am citit undeva că atunci când crezi că nu îți poate fi mai rău...
Uneori, nu funcționează... uneori, ți-e mai bine.
Out of Darkness de Sidney Prescott, pagina 220.
Trebuie să plec.
Mi-a făcut plăcere să te văd, Dewey. Am trecut prin multe împreună.
Vom trece și de asta, bine?
Voi pleca acum.
Stai calmă. E în regulă. Relaxează-te, relaxează-te, sunt eu.
Ce naiba faci aici? Sunt polițiști chiar în fața casei.
Nu se compară cu un ninja, iubito.
Oricum, ce faci în casa lui Sidney Prescott?
Vreau să zic, e ca și cum ai fi la "Top Chef" cu Jeffrey Dahmer.
Poți te rog să te îndepărtezi de lângă fereastră?
Nu ai niciun drept să fii aici. Nu-l mai ai.
Stai așa. Am auzit că ai primit un telefon de la criminal. E adevărat?
Și ție îți pasă?
Nu crezi că ar fi mai în siguranță cu mine prin împrejur?
Nu am încredere în tine, Trevor.
Mă voi asigura că vei avea, bine?
- Îmi pare rău, nu am... - Nu, tocmai pleca. E fostul meu prieten.
Da, unicul și singurul.
- Bună. - Bună.
E mișto să te cunosc...oficial.
Tot îmi pun în minte să vă cumpăr o carte, dar...
Ești mai scundă în persoană.
Ce?
Nimic, doar, îmi aduci aminte de mine.
- Încuie fereastra, bine? - Da, noapte bună.
Noapte bună.
Îmi pare rău pentru asta.
- Îmi fac tura înainte să plec. - Minunat, mulțumesc.
- Nu-ți amintești de mine, nu? - Pardon?
Am fost la același liceu. Judy Hicks?
Am fost în aceeași cameră. Și în clubul Drama, de asemenea.
Am fost în tabăra Peter Pan împreună. Am jucat "Persoana Pierdută".
- Tu erai... Tiger Lily. - Îmi pare rău, a fost cu mult timp în urmă.
E în regulă. S-au întâmplat multe lucruri de atunci.
- Ei bine, e drăguț să te văd din nou, Judy. - Și eu.
Totul e bine sus?
Ar fi trebuit să fii în fața casei, Perkins.
- Un cuvânt din 4 litere... curaj? - Brav.
E Olivia Morris, locuiește vizavi. E pe listă.
Poate locui vizavi de ușa mea.
Acum serios, Mary te avertizez, bine?
Va trebui să-mi folosesc forța. Vorbesc serios. Gata! Du-te dracului!
- Alo? - Ce planuri aveți?
Ne uitam la "Shaun of the Dead".
Știi că sunt doi zombii în fața casei tale care stau în mașină?
Da, sunt polițiști. Vrei să vii sus?
Îngerul Morții a plecat?
- Nu, e în camera de oaspeți. - Las-o baltă. Ușa următoare e mai aproape.
Mama ta e acasă?
E la prietenul ei. E înfricoșător seara pe aici.
Nu, zombii sunt încă în mașina lor, deci ar trebui să fii în regulă.
- Sună-mă mâine, bine? - Bine.
- Vrea să vină sus? - Îi este frică de "Secerător".
Fii atentă la asta.
Cine e?
Care e filmul tău preferat de groază, Olivia?
E cea mai proastă imitație pe care am auzit-o, Jill.
Vorbind de Stab, ai auzit unde o să fie de data asta?
Nu. Nu-mi pasă, oricum mama nu mă lasă să merg.
- E Trevor, mă ocup eu de asta. - Trevor sună...din nou.
- Ce vrei? - Vreau să vorbesc cu Jill.
Nu, e Kirby. Îmi pare rău, Trevor,
Jill își ecranizează toate apelurile din relațiile ei din trecut.
- Ce se întâmplă pe acolo? - Stai un pic. Ce zice?
- Eu nu sunt Trevor. - Ce? Abia pot să te aud, Trevor.
Nu sunt Trevor.
Bine. Atunci de ce ai telefonul lui?
Oricine ar fi. Încearcă să-l imite pe Fața-Fantomă.
Se comportă ciudat.
- Vreau să vorbesc cu Jill. - Bine, dar ea nu vrea să vorbească cu tine.
Haide, domnul Fața-Fantomă, spune-mi ceva.
Nu ar trebui să-mi pui o întrebare?
- Bine. Cum e filmul? - Ce film?
- Shaun of the Dead. - De unde ai știut asta?
- Pentru că stau în dulap. - Oprește-te, nu e adevărat.
- Ce se întâmplă? - Trevor se comportă ciudat.
- Vreau să spun, dacă e el, nu știu. - Ce?
- Nu sunt nenorocitul de Trevor! - Ei bine, atunci cine dracu' ești?
Deschide ușa dulapului.
Știi că sunt polițiști pe lângă casa asta, nu?
Cred că aș avea destul timp să tai pe cineva.
Vorbesc eu cu el.
Ce se întâmplă acolo, fetelor?
Îmi pare rău, nu știu. Kirby?
- Kirby. - Haide, fă-o.
- Nu ai cum să fii acolo. - Convinge-te singură.
Kirby? Kirby, haide, vorbește cu mine. Asta nu e amuzant. Kirby!
- Mincinosule. M-am săturat de asta. - N-am spus că sunt în dulapul tău.
Doamne!
- Olivia! - Dumnezeule!
Ajutor, e în casa mea!
Nu!
Nu. Nu!
- Hoss! - Olivia!
Perkins!
La naiba.
Ce?
Bun venit acasă Sidney. Anunț evenimentele viitoare.
De ce nu vii după mine? Ai curaj pentru asta?
Săraca Sidney. Crezi că asta e despre tine?
- Crezi că ești în continuare vedetă? - Ăsta nu e un film nenorocit!
- Va fi. - Sunt oameni nevinovați.
Scutește-mă de lecție! Ai făcut foarte bine pentru tot acest sânge vărsat,
nu-i așa? Cum rămâne cu orașul care l-ai lăsat în urmă?
Am planuri pentru tine.
Am să-ți tai pleoapele în jumate,
ca să nu poți clipi atunci când o să te înjunghii în față.
Vei muri atunci când voi vrea eu, Sidney.
Nu mai înainte. Până atunci, vei suferi.
- Sidney! - Jill? Rămâi acolo.
- E... - Nu te uita, bine?
- A spus că ești Îngerul Morții. - Fii atentă!
- Vino. Uită-te acolo. - E aici.
- Unde e? - Era chiar...
- Care e situația? - Jill?
Nu.
Ce s-a întâmplat? Doamne, Jill.
Iisuse. Scumpo... Vino aici. Haide,
să mergem, să mergem. Hai să te îngrijim, bine?
- Jill? Doamne. Ești bine? - Dă-mi o mână de ajutor.
- Ține presiune aici. - E cineva acolo.
- Sună-l. - Bine
- Ești bine? - Ar trebui să te uiți sus.
Îmi pare rău de ceea ce am spus.
- Nu ar trebui să te uiți la...? - Da.
Ce naiba s-a întâmplat?
Bine, l-am văzut mergând prin curte, mai încolo de două case, chiar înainte.
- Și l-am încercuit ca să-l prindem. - Și...?
Și m-am întâlnit cu Hoss venind din cealaltă direcție.
Nu, el trebuie să fi înconjurat cumva.
E ca o fantomă.
- Șefule, îmi pare rău. - Ne simțim teribil.
Bine. Plecați de aici.
Acest Hall Pass cu Robbie Mercer filmând în direct la o oră târzie.
Ce a început ca o zi de comemorare, și s-a încheiat cu o crimă în serie.
Olivia Morris, care oficial nu vroia să se întâlnească cu mine, e moartă.
Cum sunt și Jenny Randall și Marnie Cooper.
Legătura noastră locală, filmele Stab, revin la viață.
Scuză-mă, înregistrezi cu chestia aia?
Pentru blog. Înregistrăm chiar acum.
Te superi dacă îl oprești? De dragul școlii, neoficial?
Nu se poate. Datorez asta publicului.
- Oprește porcăria aia. - Bine...
Deci, voi doi sunt băieții care conduc
clubul de film de la liceul Woodsboro, nu-i așa?
Charlie l-a închiriat. Sunt doar V.P., în caz că el încasează vreun glonț.
Se numește Club Cinema.
Deci, trebuie să aveți o perspectivă foarte unică
pentru împătimiții de filme de la școala voastră?
Poate.
Ce ar fi dacă noi am putea prinde criminalul, lucrând împreună?
Două generații de jurnaliști de top să-și unească pasiunea pentru media.
- Ce ați spune? - Te iubesc?
Foarte bine. Acum, voi îmi dați expertiza voastră pe scena liceului Woodboro.
Și poate o să vă dau ceva în schimb.
Să zicem, o celebritate ce va vizita Club Cinema... adică eu?
- Ce zici de Sidney? - Ce zici de Sidney?
O cunoști, nu? Ești prietenă cu ea?
Fără supărare, dar, asta ar fi o afacere bună pentru club.
O vizită de la Sidney Prescott... Vreau să spun, e o vedetă.
Da, e Daniel Radcliffe la J.K. Rowlingul meu.
Când a fost cartea lui în topuri?
Niciodată.
Nu sunt oase rupte. Cred că vei fi bine. Ar trebui să-ți iei câteva săptămâni libere.
Deci, Sidney... Oricum, pe scurt...
Random vrea să te mai țină pentru încă 3 cărți, acum.
Vezi linia albă din contractul tău? Poți să-ți pui numele pe ea.
Și, de îndată ce ești liberă din investigația asta,
vom fi în următorul avion spre New York.
Am făcut rezervare azi, The View, Nancy Grace, MTV News.
Scuză-mă, pot...pot să-ți pun o întrebare?
- Mi-ai citit cartea? - Cred că voi aștepta filmul.
- Turul Cărții s-a terminat. - Sidney.
Acceptă-ți situația. Ești o victimă, pentru viață. Deci, îmbrățișeaz-o, Utilizeaz-o.
Știu că îți pasă de cititori. Toți acei nebuni...
care au nevoie de lumina de la capătul tunelului pentru a nu sări de pe un pod.
Și o pauză norocoasă ca asta? Vorbesc de o creștere de 100% în vânzări, minim.
Asta ar înseamnă aproape încă un milion de oameni care îți vor primi mesajul,
și vei obține mai multe cecuri. Câștig, câștig.
- Nu voi mai avea nevoie de tine. - Sidney!
- Ești concediată. - Concediată?
- Concediată! - Bine.
"Ce părere ai despre cartea mea, Rebecca? "
Problema lui Sidney e că, nu și-o pune niciodată.
Până și un retardat și-o pune din când în când.
Mă va suna la 9 ca să-și ceară scuze. Fii atentă.
Va veni. Trebuie doar să îi acord timpul necesar. Sidney va veni...
- Sunt Rebecca. - Sidney Prescott, vă rog.
Mă ocup de apelurile domnișoarei Prescott. Pot să preiau mesajul?
Tu ești mesajul.
- Scrii asta? - Da, scriu...
Dar, e cam greu să te aud. Sunt într-un spital, cu Sidney.
Dacă ai putea aștepta o secundă...
Eu am timp. Tu ești cea care nu are.
Știi, Rebecca, mie nu mi se pare că ești într-un spital.
Sună de parcă ai fi într-un garaj. Un garaj întunecat și pustiu.
Dar, dacă vrei să fii în spital, voi fi fericit să te pun acolo. La morgă!
Ajutor! Ajutor! Salvați-mă!
Tai și fugi, nenorocitul dracului.
Aceasta este o investigație în curs de desfășurare.
Dar fiți siguri, avem multe piste în urmărire.
- Șerifule. - Cu cât spun mai puține, cu atât mai bine.
Deci, primesc întrebări.
- Dewey! - Gale?
Vreun comentariu cu privire la faptul că aceste crime par să semene cu
modelul original din "Crimele Woodsboro"?
Scumpo? Mai târziu!
Ce a fost asta, șerifule?
Cum spuneam... ofițerii mei lucrează din greu.
Vrem doar ca, comunitatea să știe că...
că suntem foarte aproape de a aduce această situație sub control.
Cineva! Du-te sus pe clădire. Du-te! Du-te!
- Toată lumea înapoi! Înapoi! - Înapoi, nimeni nu mișcă!
Jenkins, vrea un om pe scările astea.
- Vezi pe cineva? - Nu e nimeni aici.
Nu e nimeni aici, șerifule!
- E totul sub control nu-i așa, șerifule? - Dar ce ar trebui să spun?
Ascultă, poate că nu port o uniformă,
dar se întâmplă să am o pistă și tu nu.
Așa că, anunță-mă când o să te întorci la echipa Gale.
Înapoi, eu sunt șeriful.
Bine, Club Cinema, suntem în direct acum. Bine ați venit.
Vă voi spune un pic despre noi.
Suntem însărcinați cu activitatea extra școlară,
o treaptă mai jos de clubului Glee, și două mai sus de Nintendo Wii Fit.
și permiteți-mi să spun oaspeților noștri, Sidney Prescott, este o onoare.
În afară de Jamie Lee Curtis, uitați de Linda Blair,
vreau să spun, aceasta e finalul.
Mulțumesc, cred. Acest lucru...
Filmați întreaga experiență a liceului și o postați pe internet?
Toată lumea o va face într-o zi, Sid.
E o chestie care îi lipsește criminalului.
Stai, ce vrei să spui?
Ei bine, dacă vrei să fii "noua versiune",
Criminal ar trebui să filmeze scenele victimelor.
Asta e un pas spre inovare psiho-tăietoare.
Vreau să zic, îi filmezi pe toți în timp real și apoi înainte să fii prins
- le încarci pe spațiul virtual. - Îți face arta nemuritoare.
- Să nu-l implicăm pe el... - Să nu-l implicăm pe el...
Deci, cine credeți că e în spatele acestor crime?
Ei bine, e un fanatic al cuțitelor, evident.
Lucrând mai puțin la Screquel și mai mult la Screamake.
- Drepturile de autor, apropo. - Pentru că toate sunt acum remake-uri.
Numai studiourile de groază, au undă verde.
Vreau să spun, există încă reguli, dar regulile s-au schimbat.
Neașteptatul este noul clișee.
Da, trebuie să ai o secvență deschisă care să rupă ușile.
Făcută cu niște muzică țipătoare.
Și uciderile trebuie să fie mult mai extreme.
Publicul modern trebuie să aibă priceperea pentru normele originale,
astfel încât reluarea să devină noul standard.
De fapt, singura cale sigură de a supraviețui un film de groază modern,
trebuie să fii destul de homo.
De ce ești așa sigur că, criminalul lucrează după un tipar al filmelor?
Ei bine, structura originală a înjunghierii e destul de evidentă.
Doi copii uciși într-o casă în timp ce părinții lor sunt plecați.
Și apoi la școală, tipă bună, măcelărită până să n-o mai recunoști.
- Știm cu toții ce urmează... - O petrecere.
Exact. O petrecere. Garantat un al treilea act cu o baie de sânge.
Degetele încrucișate pentru o schimbare...
Știți unde sa va ține petrecerea?
- Stab-a-thon? - E un maraton de filme.
Toate cele șapte filme Stabs. Îl facem în fiecare an.
E astă-seară? Un criminal ucide copiind filmul.
- E dat dracului. - Trebuie să-l anulăm.
Bine, dar e vineri.
Sunt sigur că nu organizăm singura petrecere din Woodsboro.
- Unde va avea loc? - Să pregătim întrebările și răspunsurile.
- Nu. Chiar vreau să știu locația. - E o chestie ascunsă lumii.
Invitații prin e-mail. Destul de secret.
Nu-mi vei spune? Serios? Lucrăm împreună. Ții minte?
- Ești gata pentru întrebări și răspunsuri? - Du-te naibii. Să mergem.
A fost mișto.
Nimeni nu intră în casă dacă nu dăm noi acordul.
Mă simt ca într-un arest la domiciliu.
Știi când lumea spune "știu cum te simți",
dar știi că o spun pentru că habar nu au
cum te simți? Eu știu cum te simți.
Îmi pare rău pentru Olivia.
Îmi pare rău pentru publicistul tău.
Cum treci peste toate privirile oamenilor ațintite spre tine?
Oamenii se uită la mine?
N-aș putea suporta atâta atenție.
Simt că mi-ar acapara toată viața.
Încerc doar să nu mă gândesc la mine.
Am niște oameni dragi. Mă concentrez pe ei.
Iar restul, se va rezolva cumva.
Mi-ai salvat viața. Știu că suntem rude, dar...
ai făcut-o fără să clipești.
Mă face să mă întreb
dacă aș avea curajul să fac același lucru.
Sper că nu va trebui să treci prin așa ceva.
Dacă ai nevoie de mine, știi unde să mă găsești.
Voi fi în celula mea, adică în cameră.
Camerele noastre sunt față în față. Asta e priveliștea din camera mea. E ciudat.
Cred că Olivia va înțelege. Ar vrea să fiu în preajma altor oameni.
Rahat! Tocmai am aterizat pe planeta cretinilor.
- Apropo de asta, Trevor e aici. - Salut, Kirby!
Ce caută acolo? Nu e genul lui de loc.
Habar nu am, poate a crezut că vei fi aici.
Da, cum să nu. După ce s-a întâmplat aseară?
Mama mea e complet speriată.
- N-ar fi prima dată. - Tu fă pe fetița cuminte,
că eu voi bea pentru amândouă.
- Te țin la curent. - Ai grijă!
Stab-a-thon!
Mulțumesc!
Clubul de Cinema vă mulțumește că ați venit la al treilea maraton anual Stab-a-thon.
Mulțumim.
Sunteți pregătiți să beți de fiecare dată când cineva nu are semnal la mobil?
Da!
Sunteți pregătiți să beți de fiecare dată când cineva închide frigiderul
și, Doamne, e un personaj inofensiv chiar în spatele lui?
Da!
Sunteți pregătiți să beți de fiecare dată când cineva țipă cuvântul...
Nu!
Să înceapă Stab-a-thon!
Fața-Fantomă!
Pleacă imediat!
Mișcă-ți fundul!
Du-te naibii!
Da. Înapoi în joc.
Perfect. O nouă sarcină în progres, capitolul unu.
Când m-am mutat în Woodsboro, n-am visat
că voi avea rolul critic
de a soluționa o altă serie de...
Ce naiba?
- Gale, unde ești? - Am urmărit puștii la Stab-a-thon.
E o fermă abandonată pe 4th Dylan Road.
Îi am sub supraveghere, dar cred că criminalul va acționa.
Cum de ești așa sigură?
Face un remake ca să întreacă originalul, așa au spus puștii.
Petrecerea e despre filmele Stab. Câtă amfetamină poți aduce?
- Ce anume să aduc? - Nu știu, i-am auzit spunând.
Ascultă la mine, trebuie să vii aici.
Prinzi criminalul, eu fac articolul. Avem de câștigat amândoi.
- Credeam că ești pe cont propriu. - Serios?
Uită. Mersi că ai încredere în mine! Trebuie să-mi repar echipamentul.
Gale!
Rahat!
Bine lucrat, sunt foarte impresionată.
Impresionată într-un fel. Nu prea.
- E de ajuns. - Da.
- Te vrea. - Da.
Nu!
Fața-Fantomă!
- Alo? - Alo.
- Cine e? - Așteptai un apel?
Nici nu te cunosc și deja nu te plac.
Hicks, cât de departe ești de 4th Dylan Road?
La cel mult cinci minute.
Bagă mare.
Uită-te la fereastra ta.
Gale, în spatele tău!
Nu!
Gale!
Nu mișca!
Faceți loc, idioților!
La naiba!
- Aplică presiune. - L-ai prins?
Nu, sper că au înregistrat ceva camerele tale.
Nu erau singurele.
- Ce? - Mai e un webcam.
- Mă urmărea. - Un webcam?
- Înregistrează crimele. - Ce?
De data asta el face filmul.
Nu-mi place de chestia asta cu Sidney Prescott.
Polițiștii care supraveghează casa o încasează mereu.
- Despre ce vorbești? - E o regulă a polițiștilor în filme.
E nasol să fii polițist în filme. Doar dacă nu ești cumva Bruce Willis.
Nu toți polițiștii mor în filme.
Nu, dar dacă ești în ultima zi înainte de pensionare, da.
Dacă ești boboc, unul cu soția însărcinată, mori.
Dacă partenerul arată mai bine decât tine, mori,
și, apropo, câștig la asta.
Mă duc eu să verific perimetrul acum. Revin imediat.
Rahat!
Știu clișeul ăsta. Nu ar trebui să spui asta, nu?
O nouă decadă, noi reguli.
În aceste zile, te-ai putea întoarce și să mă găsești mort.
Cu ochii ieșiți, cu limba scoasă. Oricum.
- Trebuie să învăț porcăriile astea. - Mă duc eu de data asta.
- Hoss. Ai grijă! - Mereu am grijă.
Un mort plimbăreț.
Perkins, era o fereastră deschisă la ultima verificare a perimetrului?
Perkins, răspunde. Terminat.
Anthony?
Perkins?
La naiba!
Ar fi trebuit să-ți vezi fața, bobocule.
Hoss! Ce naiba?
Să-mi trag una...
Hoss!
La naiba cu Bruce Willis!
- Scuze. Clopoțeii de vânt erau aici. - I-am mutat când am încercat să-i repar.
- Am venit de la magazin. - Ai fost la cumpărături?
Mi-a mai alungat stresul. Mai am o plasă în mașină. Revin imediat.
Jill, răspunzi tu?
- Casa familiei Roberts. - Ești o supraviețuitoare, nu, Sidney?
Singurul tău talent: să supraviețuiești. Am o întrebare pentru tine.
La ce bun să supraviețuiești acestei drame
dacă toți cei apropiați ție sunt morți?
- Cine ești? - Deschide televizorul pe canalul 6.
- Cine naiba ești? - Deschide-l. Urmărește.
... aproape mortal, după ce ultima victimă a atacului său a fost
soția șerifului din Woodsboro,
Gale Riley, care e în condiție gravă după ce a fost înjunghiată.
Atacatorul ei a dispărut
într-o mare de...
Mă bucur că ai venit acasă. Merită deja?
De ce faci asta?
Și prietenii contează, dar rudele sunt mai importante, nu?
La ce te referi?
Cei la care ții cel mai mult. Și ce e mai apropiat decât familia?
- Legătura de sânge. - Nu o face.
Nu-i poți salva. Poți doar să privești.
Jill!
- Mama mă înnebunește. Vino să mă iei. - Am plecat.
- Kate! - Sid?
- Nu e în camera ei. - Doamne!
E la Kirby. Sun-o să vină înapoi.
- Haide, Jill! - Lăsați un mesaj.
Nu răspunde. Ce se petrece?
Criminalul a sunat, vine după mine. Dar îmi vrea familia mai întâi.
- Doamne, Jill! - Să chemăm polițiștii.
- Polițiștii nu sunt acolo. - Ce?
Erau acolo când am venit prima dată, dar acum nu sunt.
Să mergem la Kirby.
Prin față.
Împinge de jos. Poți?
Să plecăm de aici.
Haide, Kate! Kate!
- Spune-i lui Jill că-mi pare rău. - Nu, nu...
Kate...
Hicks. Ce faci?
Am văzut pe cineva lângă casă.
Unde sunt Hoss și Perkins? Nu au răspuns prin stație.
- Al cui sânge e? - Al lui Kate,
tocmai am fost atacate. E moartă.
- Unde e? - La ușa din față.
- Arată-mi. - Bine.
- Rămâi aici. - Bine.
Sunt agentul Hicks. Raportez o crimă acasă la familia Roberts.
Perkins și Hoss sunt de negăsit.
- Recepționat. Voi încerca să-i reperez. - Îmi pare rău.
Vei fi bine, da? Jur.
Nu mai lucrezi pe cont propriu. Amândoi, pe vecie.
Ușurel.
- Dewey. - Da?
- Promite-mi ceva. - Orice.
- Prinde-l pe ticălos. - Categoric. Te iubesc.
Te iubesc.
- Era un mare haos. - Nu-mi vine să cred.
Soția șerifului. Ne-a spus să anulăm totul și nu am făcut-o, iar acum asta?
Ce ar trebui să facem?
Calmează-te. Are sens.
E vorba de relansarea seriei.
Vor finalul original.
"Criminalii din Woodsboro" s-a terminat la o petrecere, așa că în remake...
Petrecerea e finalul fals. Noi reguli.
Exact.
Fără supărare, dar pun să ruleze Stab 7.
- Da... - Nimeni nu-mi anulează festivalul.
Nu vreau să urmăresc asta. Nu după ce a pățit Olivia.
Haide! Era preferatul ei.
- Ai niște filme clasice aici. - Da.
"Suspiria", "Don't look now"...
Le știi. Știu să răspund la orice întrebare despre ele.
- Cine l-a jucat prima dată pe Leatherface? - Gunnar Hansen.
Simți asta?
- Încărcătura descărcată dintre noi? - Eu am fost. Am puteri.
Atât de sexy.
Sunteți incredibili. Vă jucați de-a întrebările?
Polițiștii vor veni după noi, îmi vor închide site-ul.
- Suntem morți! - Sunt de acord.
Iisuse Hristoase, de unde ai apărut?
Pe ușa din față. Kirby, având în vedere ce se petrece,
nu ar trebui să o lași descuiată.
Scuze...
Pot să te întreb ce naiba cauți aici?
N-am găsit petrecerea de după?
Nu, ai găsit anti-petrecerea și e pe bază de invitație.
Am o invitație. De la Jill.
- Care e povestea? - Ce?
Mi-ai trimis un mesaj. Petrecere acasă la Kirby.
Trimis de pe telefonul tău.
Cum adică de pe telefonul meu?
Unde mi-e telefonul? Cred că l-am lăsat în mașina ta. Nu i-am trimis mesaj.
Nu ți-am trimis mesaj. Și-ți voi dovedi!
Charlie, Robbie, cum e să fiți complici la o crimă?
- Serios? Soția lui Dewey? - Viața mea e terminată.
Cine mi-a trimis un mesaj de pe telefonul lui Jill?
Ar trebui să acceptăm faptul că spui adevărul?
Nu ți-ai pierdut telefonul?
- Mi-am luat altul. - Serios? Ce convenabil!
- Dewey, sunt Hicks. - Ce e?
Kate Roberts e moartă.
- Iar Sidney a putut scăpa. - Ce i s-a întâmplat lui Kate?
- A fost înjunghiată, la fel ca ceilalți. - Iar Jill?
- Nici urmă de ea. - Unde naiba sunt Hoss și Perkins?
Au fost găsiți morți în mașina lor la două străzi distanță.
Răni multiple prin înjunghiere.
- Sunt pe drum. - Da, dle.
- Număr greșit. - Cine era?
- Nimeni. - Ai ales un film?
- Ceva de groază: Saw IV. - L-am văzut la cinema. E nasol.
Nu e de groază, e scârbos. Urăsc torturile alea.
De ce?
Îmi place Jigsaw. Cred că omoară oamenii foarte creativ.
Sunt doar părți din cadavre și sânge...
Charlie, vrei să stai lângă mine?
Bine. Fiți atenți.
În această seară, e o bună șansă ca Charlie Walker,
da, Charlie Walker al meu, să aibă noroc cu o fată.
Nu pot să-mi spun public locația exactă, dar e suficient să spun...
Liceul Woodsboro poate fi martor la scrierea istoriei unui tocilar. Vom vedea.
E cineva?
Cine e?
Doamne!
- Unde mergi? - Să mă asigur că ușa din față e încuiată.
- Nu o deschide. - Exagerezi.
- Charlie. - Da?
Scuze, știu că ești captivat de film, dar...
ar fi un moment bun să acționezi.
Eu să acționez?
- Nu ai putea tu acționa? - Tocmai am făcut-o.
Fiindcă ești foarte drăguț.
În special când sunt speriată și singură... și beată.
Ați văzut-o pe Jill venind? Nu am văzut-o afară.
Da, Trevor. E la etaj.
Slavă Domnului că ești aici să o protejezi, deși nici nu o poți găsi.
- Nu e nimeni afară. - Îmi place partea asta.
Da, da.
Ce scrie?
Când crezi că ești în siguranță în casă,
Fața-Fantomă vine și bang!
Am întrerupt ceva? Să nu spui că...
Cine te-a invitat?
Bine. Clar că nu tu.
- Mă duc la etaj. - Ieși din casa mea!
Sunt puțin beat, așa că nu dați vina pe conexiunea la Internet.
Să vedem ce face Charlie? Sau saga dintre Trevor și Jill...
Intriga din Liceul Woodsboro.
Cine are nevoie să ucidă când e atâta dramă în jur?
Măiculiță...
Așa e mai bine.
Stai, nu! Nu poți face asta, există reguli.
Sunt homosexual. Dacă ajută la ceva...
O fată la întâmplare care primește un apel, care duce indubitabil la moartea ei.
E atât de previzibil. Nu există elementul de surpriză. Poți prevedea totul...
Kirby! Telefonul îmi era în camera ta.
Nu era niciun mesaj trimis către Trevor. E un mincinos.
Unde e?
Cum adică unde e? A urcat să te caute.
- Nu e sus. - Trevor! Charlie! Robbie!
Poate că sunt afară.
Scuze. Trebuia să-ți spun ție și mamei că ies.
Nu, e în regulă, dar trebuie să vii cu mine.
- Vino cu mine acum. - Fugiți.
Robbie!
Du-te!
Sidney!
Haide!
- Balconul! - Nu mai e altă ieșire?
- Putem sări? - Sunt două etaje.
Unde e mobilul tău? Bagă-te sub pat.
- Ce? - Fă ce am spus. Intră sub pat,
nu scoate niciun sunet și nu ieși până ce nu-ți spun eu.
- Du-te! Ai încredere în mine! - Bine.
Ai reușit? Ești bine? Jill, fugi. Fugi mai departe.
- Alo? - Dewey!
- Unde ești? - La Kirby. Criminalul e aici,
am nevoie de ajutor.
- Am plecat spre tine. - Bine.
Sidney!
- Toate echipajele la 329 Whispering Lane. - Toate echipajele! 329 Whispering Lane!
Scuze, sunt doar eu. Am încercat să sun la 911 pe continent,
dar cineva a spart router-ul.
- I-am sunat eu. - Unde e Jill?
Du-te!
E o cameră jos. Nu putem încuia acolo.
Am auzit că ai țipat la Jill. A scăpat?
Cred că e în siguranță.
- Kirby, lasă-mă să intru! - Charlie...
Nu, nu. L-am găsit pe Robbie.
E sângele lui, te rog.
Mai e cineva afară.
- Lasă-mă să intru. - Dacă n-ai încredere în el, nu deschide.
- Doamne! Lasă-mă să intru! - Pleacă de lângă ușă.
- Lasă-mă să intru! - Pleacă de lângă ușă!
- Sunt eu! - Îmi pare rău, nu pot...
- Ce naiba? - Îmi pare rău.
În spatele tău! Ai grijă!
Nu, nu!
Kirby!
Doamne, nu! Lasă-l în pace!
E telefonul lui Charlie.
Spune-i lui Sidney că vor cădea capete. Din cauza ei.
Sau poate că vrea să fie în locul lui.
- Promit să o fac repede. - E el.
Mă duc după Jill, ar trebui să fie tot acolo.
Ține-l la telefon, revin imediat.
Lasă-l în pace, te rog...
Am auzit că-ți plac filmele de groază. Dar le placi la fel de mult ca pe el?
Uită că ai urmărit Stab. Îl vei trăi pe pielea ta.
Nu! El e expertul, nu eu.
- Întrebare de încălzire: Arma lui Jason? - O macetă.
Vezi? Cunoști genul acesta de filme. Michael Mayers?
Cuțit de măcelar.
- Leatherface? - Un fierăstrău. Te rog...
Cere-i lui Sidney ajutorul dacă ai nevoie. Freddy Krueger?
Brici.
Numește filmul care a început mania ciopârțirii:
"Halloween", "Texas Chainsaw Massacre", "The Last House on the Left" sau "Psycho"?
- "Psycho". - Niciunul.
"Peeping Tom". 1960, regizat de Michael Powell.
Primul film filmat din perspectiva criminalului.
Stai. Nu!
Mai pune-mi o întrebare. Încă una.
Bine. E ultima întrebare.
Numește remake-ul acestui film de groază original, în care criminalul...
"Halloween", "Texas Chainsaw", "Dawn of the Dead", "The Hills Have Eyes",
"The Amityville Horror", "The Last House on the Left",
"Friday the 13th", "A Nightmare on Elm Street", "My Bloody Valentine",
"When a Stranger Calls", "Prom Night",
"Black Christmas", "House of Wax", "The Fog",
"Piranha". E unul dintre acestea, nu?
Am răspuns bine. Am avut dreptate!
Jill?
Am câștigat, Charlie. Am câștigat.
- A încercat să mă învingă, dar am învins. - E grozav...
- Aproape am terminat. Rezistă. - Acum intru în acțiune.
Am făcut patru ani cursuri împreună și mă observi acum?
Târfă proastă! E prea târziu!
Știu. E în regulă. Nu te grăbi.
Nu se întâmplă la fel de repede ca în filme, dragă.
Charlie...
Kirby?
Înveți regulile când vezi filmele la nesfârșit.
Toate se reduc la încercarea de a te ucide.
- Unde e Jill? - Crezi că va scăpa?
Crezi că va scăpa cineva?
- Jill? - Bună, Sidney. Surprinsă?
Ia privește. Asta e partea când, dragă verișoară, camerele se opresc.
- Charlie? - Vreau să mă ocup de ea.
Apoi voi avea destul material bun.
Mai bun decât al lui Jenny, Marnie sau chiar al Oliviei.
Bun. Îl vom edita și încărca mai târziu. Fă-l să ducă la Trevor.
Apropo de asta, îți aduce aminte de ceva?
- Jill, te rog... - Taci! Cretinule.
Tot ce am învățat, am învățat de la tine.
Credeai că tu ai un iubit nasol, Sidney?
Ăsta e unul care ți-o pune, te părăsește și nici măcar nu te face faimoasă.
Ce naiba? Te-am iubit!
Taci!
Sigur polițiștii voiau ca să ai asta. Pentru siguranța ta.
Lasă-l jos...
- Te rog. - Nu trebuia să omori atâta lume,
Trev. Ai și înregistrat totul.
Dar înseamnă mult că ai făcut-o pentru mine.
Despre ce vorbești?
Nu mai sunt fata pe care ai înșelat-o.
Am parcurs totul. Suntem în program.
Da. Suntem perfecți.
Nu, nu. Te rog.
Gata pentru actul 3?
Te-ai prins, Sidney? Rămânând la tema remake-ului,
Trevor e Billy Loomis al acestei generații
și noi suntem victimele nevinovate: Sidney și Randy.
Cu tine, lumea a auzit doar ce s-a întâmplat, dar cu noi,
vor și vedea.
Va fi o senzație mondială. Lumea va vedea asta.
Lumea nu mai citește.
Voi cunoaște faima la care tu nici nu ai visat.
Ultimii adolescenți care au supraviețuit. De data asta Randy capătă fata.
Ești uimitoare. Și ești victima perfectă.
Am fost incredibilă azi, nu?
Am spus atâtea minciuni că am început să le cred.
Cred că am fost născută pentru asta.
Cum ai putut face asta?
Știi cum a fost să cresc în familia asta?
Alături de tine? Am auzit doar:
Sidney asta și Sidney cealaltă, și Sidney, Sidney, Sidney.
Ai fost mereu specială!
- Acum eu sunt cea specială. - Vei greși odată.
Haide, Charlie. Să continuăm.
Trebuie să fii puternic și să nu te miști. Bine?
Școala veche, ca Billy și Stu. Hai, iubito, fă-o.
În umăr. Haide!
Nu așa am repetat.
Ai spus, Charlie: Billy și Stu. Trevor și tu.
Presa iubește, dragule, un singur supraviețuitor.
Ghici cine. Trevor a fost partenerul tău, iar tu ai venit cu ideea.
- Chiar și prietenii tăi? - Prietenii mei?
În ce lume trăiești? Nu am nevoie de prieteni. Am nevoie de fani.
Nu pricepi? Niciodată nu a fost despre uciderea ta.
E vorba despre... a deveni ca tine.
Chiar și mama a trebuit să moară,
nu a fost mare pierdere, ca să rămân la povestea originală.
E o nebunie, nu? Nebunia e noua normalitate.
Tu ai avut cele 15 minute de celebritate. Acum le vreau pe ale mele!
Ce ar trebui să fac? Să merg la facultate, să absolv, să muncesc?
Privește în jur, trăim la vedere, totul e pe Internet.
Cum crezi că oamenii devin faimoși?
Nu trebuie să realizezi nimic.
Trebuie doar să ți se întâmple lucruri nasoale.
Trebuie să mori, Sid. Astea sunt regulile. Un nou film, o nouă franciză.
E loc doar de un rol principal, să recunoaștem,
zilele tale ingenue s-au terminat.
Nu-mi spune că nu știai că va veni ziua asta.
La naiba!
Haide! Să intrăm!
- Verifică peste tot. Și la etaj. - Da, dnă.
Jill ne poți da o descriere?
Cum e să fii eroină?
- Ai scăpat. Asta e tot ce contează. - Charlie și Trev au încercat să mă omoare.
Am auzit că mi-au ucis mama.
- Și pe Robbie și Kirby. - Încearcă să te odihnești.
- Soția ta... - Va fi bine. E puternică.
Dacă aș vrea să scriu o carte într-o zi, aș vrea să o scrie ea pentru mine.
Vom face echipă bună cu rănile noastre la fel.
Suntem supraviețuitoare. Îmi doresc să fi fost și Sidney.
Încă nu sunt siguri.
E la Terapie Intensivă și medicii cred că ar putea supraviețui.
- Ce? L-am văzut pe Trevor omorând-o. - Nu știm încă.
Dar rezistă.
- Vreau să o văd. - Încă nu e trează.
S-ar putea să nu-și amintească nimic. Va trebui să o ajuți cu asta.
Toate la timpul lor. Odihnește-te.
- Va fi bine? - Da, e un copil puternic.
- Va trebui să fie. - A întrebat dacă ești teafără.
Crede că ar trebui să scrieți o carte împreună.
- Cum aveți răni la fel. - De ce, a fost înjunghiată în umăr?
- De unde a știut că și eu am fost? - Rahat!
Nu vrei să mori, nu? Cine ești, nenorocitul de Michael Mayers?
Da, nu prea cred.
Mori odată!
Cum sunt cusăturile?
Sidney!
Hicks, mergi în salonul lui Sidney Prescott și cheamă ajutoare!
Imediat, dle.
- Sid? - Dewey!
Așa va fi, Sid?
Finalul filmului trebuia să fie în casă.
Asta e o prostie.
Consideră-l un final alternativ. Nu vei scăpa basma curată, Jill.
- Sigur că da. - Dewey?
Sid...
Ușurel. Stai. Cum rămâne cu cartea?
Va trebui să o scriu singură.
La naiba!
Nu încerca să tragi, sau îi zbor creierii lui Dewey.
Ce, crezi că nu o voi face? Dă-mi arma!
Fă-o!
Trebuia să fii tu eroina, nu? Dă-mi arma.
Ești surdă? Dă-mi arma ta.
Și ridică-te! Ține mâinile sus.
Nu face ceva stupid...
Nu-mi spune ce să fac.
- Doamne! - Ridică-te, târfă.
- Bine. - Ridică-te. Acum!
- Bine... - Haide.
Să mergem. Mișcă-ți fundul aici.
Bine.
Îmi va face plăcere să-ți zbor creierii.
Dar pot să mai am un cuvânt de final?
Care? "Te rog"?
Nu...
- Liber. - Liber?
Liber!
Ai uitat prima regulă a remake-urilor, Jill:
Nu te pune cu originalul.
- Doamne, Dewey. - Ce m-a lovit?
Nu întreba. Ești teafără?
- Era în spatele meu? - Întotdeauna e acolo.
- Doamne! - Bine tras.
- Hicks, trăiești? - Poartă vesta, salvează-ți pieptul.
Doi polițiști răniți, multe răni și un nou suspect.
Avem nevoie de un doctor!
Nu știu cum te simți tu, dar eu mult mai bine.
Transmitem în direct de la Spitalul Woodsboro,
în așteptarea primei declarații publice de la Jill Roberts, supraviețuitoarea.
O supraviețuitoare a ceva ce acum e numit "Restartul Masacrului din Woodsboro"...
Numele ei e Jill Roberts.
Un nume pe care-l va cunoaște toată lumea...
... care a pus capăt singură valului de crime din Woodsboro
al secolului 21...
... Jill Roberts din Woodsboro,
o fată care ne-a ridicat moralul în această seară.
Un erou american, exact ca în filme.
Traducerea și adaptarea Flavius Gomei & bai3tzash
Subtitrări-Noi Team www.subtitrari-noi.ro